11329 DAGER FØR NEDSLAGET
Skaff meg sigaretter.
La oss dra, mor. Han sovner snart. Kom nå. Raskt.
Mor, kom nå.
- Han er faren din! - Deniz!
Hvor er sigarettene mine?
8 DAGER
- Vil du virkelig med på den båten? - Jeg vet ikke.
Hva med familien din?
Kanskje de faktisk har rett.
Og hvis ikke, er jeg fortsatt med ham.
Men han er jo gal i hodet.
- Går du tilbake til faren din? - Aldri.
Bli med oss, da.
Skriv til meg når du har kommet til lyset.
Av vann er vi født.
Horus...
...er også født av vann.
Vi er Horus.
Vi er lyset.
Og himmelen finnes.
Du har rett.
Vi skal til himmelen.
Jeg vil gjerne tro det samme som dem, men jeg forstår det bare ikke.
Kjente du det?
Da trenger du ikke å forstå.
Altså...
Det handler ikke alltid om hvor lenge man lever.
Pepper var glad og tilfreds fordi du elsket ham slik.
- Du tok ham jo med deg til Russland. - Ja.
JEG GLEMMER DEG ALDRI
Farvel, Pepper.
Det ordner seg, Herrmann.
- Gjør det det? - Ja, ikke bekymre deg.
Så lenge du er hos meg, er alt i orden.
Min mann.
Jeg vil alltid være der for deg. Alltid.
Alt i orden?
Vi skal måle livmorhalsen. Det går nok en stund til.
Du kan jo gå til Jonas. Du hører når det skjer noe.
Det jeg sa i går, var...
Jeg var full og sjalu.
Du har en fin familie.
Det krever en del. Ektemann...
...far...
Min far var ingen god far.
Han var...
Han banket i hjel mor på 18-årsdagen min og forsvant i Tyrkia.
Jeg måtte begrave henne selv.
Hvor er rettferdigheten i det?
Det rettferdige hadde vært...
...om noen hadde smadret kraniet hans før han...
En politibetjent kjemper jo for loven, men...
...en god politibetjent kjemper for det rette.
- Bunker... - Ja, bunkeren.
- Susanne... - Ja.
Men den jævelen fortjener ikke Susanne.
Ikke rør deg for mye.
- Loss av. Hva skjer? - Du burde ikke ha våpen.
Du har fortsatt geværet ditt.
- Hva sa du? - Du hørte meg!
- Rolig, Klaus. - Jeg er rolig!
- Vi må forsvare oss, og vi er flere. - Det er mine våpen!
Du er ikke lenger sjefen! Vi er de overlevende!
- Din idiot! - Kjør!
Din dumme jævel!
Stikk!
Pokkers idiot. Ufattelig. Jævler.
Tidlig om morgenen, 18 timer før asteroiden Horus' nedslag -
- er hærens korps samlet på Republikkplassen -
- for en siste opptreden.
Hele kabinettet står samlet foran det tyske folk...
Nå, hvordan går det?
Det må sees som en siste forsonende handling.
Er du trist fordi Marion skal føde?
Nei... Nei.
Man tenker jo alltid at man kan gjøre alt om man virkelig vil.
Men ofte gjør man alt man kan...
...og så går det ikke likevel. Det går bare ikke.
Ja... Så blir man trist.
Som å fly til USA?
Ja, for eksempel.
Hva skal babyen hete?
Hva med Egon?
- Som bestefar. - Ja, som bestefar.
Etter skandalene og uroen som har rystet landet -
- er minister Gauler fritatt for tjeneste.
Hun er erstattet av kansellimedarbeider -
- Karl Friedrich Maiwald.
Prøv å puste gjennom smerten. Dype åndedrett gjennom nesen.
- Finn onkel Herrmann. - Han har dratt.
- Hva? - Han kjørte.
Hallo? Kan du si meg hvor faren din er?
Jeg har en overraskelse til ham. Vi er kolleger.
- Hallo? - Meissner.
Sophie er døv. Det har jeg jo fortalt deg.
Hva vil du her?
Din dritt! Trodde du at du kunne lure meg?
Karl?
Kjenner dere hverandre? Herrmann Meissner.
- Fra i morgen sitter vi i en... - Patrizia.
Det går raskt. La oss gå inn på kontoret. En øl?
Skatt, finn en øl til gjesten vår.
Vekk fra bordet!
- Jeg har ingen pistol der. - Kjeften!
- Du vil i bunkeren. - Med familien min.
Du rotet det til. Hvor fikk journalistene dokumentene?
- Bedrager! - Du ødela det!
Du er jo minister. Du kan få oss på listen igjen!
Jeg er bare minister på papiret. Regjeringen finnes ikke mer.
Gjør det nå, ellers stikker jeg deg i ansiktet, din jævel!
Hører du meg? Tror du ikke at jeg tør?
Da kan jeg ikke hjelpe deg.
Hva med kona di? Og datteren din?
Jeg er ikke et monster. Ikke tving meg til å bli et.
Det er bra. Takk.
Jeg kan prøve å få deg og kjæresten din...
- Kona mi! Vi giftet oss. - Flott. Gratulerer.
Og søsteren min med mann og barn. Seks personer totalt!
Hvem tror du at jeg er? Det går ikke.
Jeg dreper deg om fem sekunder. Du er så godt som død.
Ok, greit.
Du og kona di sto på den opprinnelige listen.
Jeg kan prøve å få dere på igjen. Det er alt jeg kan gjøre.
Gjør det nå, da.
Ja... Det er Maiwald.
- Gjør det alltid vondt å føde? - Ja, for det meste.
Var det slik med meg også?
Ja. Med Leonie gikk det raskt.
Men du nølte med å komme inn i verden. Faren din var så nervøs.
Han klemte hendene mine så hardt at jeg trodde jeg skulle få merker.
Jeg savner far.
Jeg savner ham også.
Kan du hente noen håndklær?
- Ja. - Takk.
Dette kan dempe smerten. Det er det sterkeste jeg har.
Sakte. Det er nok.
Ok, bra.
Litt mer.
Jonas, kjempebra. Forsiktig.
Herrmann, hvor er du?
Hva? I konferansesenteret?
Ok, da kan du se ham der for første gang.
Herrmann har bunkerplasser.
Jeg er lei for det...
Jonas, la oss hente flere håndklær.
Susanne...
Takk.
Ok, alle inn i bilen.
Jeg kjører.
Jeg kjører! Hei!
Åpne døren!
Nei! Nei!
- Gi meg billettene dine! - Det er ingen billetter!
Bare jeg kan komme inn. Med mitt pass!
Han kjørte over barnet!
- Det er din siste sjanse! - Hva vil du gjøre?
- Det er over. - Stopp.
Dette er ministeren, svinet som snøt dere for bunkerplassene!
- Nei! - Morder!
Ikke la dette skje! Jeg ber deg!
Susanne!
- Jonas, vi drar til onkel Herrmann. - Hva? Hva med Marion?
- Vi må hjelpe henne. Nei! - Stille.
- Du kan ikke! - Kom nå.
Nei!
- Kom igjen nå. - Vær så snill!
- Nei! - Inn i bilen.
Jonas! Nei, Jonas!
Jonas! Vent! Nei! Gå vekk.
Babyen kommer! Åpne døren!
Vær så snill.
- Marion, jeg er lei for det. - Kom deg vekk fra meg!
- La meg være! - Vi vil hjelpe.
- Ta det rolig. - Ut!
Forsiktig.
Der er hodet! Jeg ser det lille hodet.
Trykk nå! Mer! Mer!
Jonas, kom hit. Legg begge hendene her og trykk hardt.
Bare litt mer. Litt mer. Ja.
Der ja.
Kom igjen.
Hvorfor skriker han ikke?
Gratulerer.
Hei, lille Egon.
Hei, lille venn.
Faen!
Messias!
Tiden... er inne.
Hold hverandre i hendene.
Kast loss!
Hva skjer?
Hva gjør vi nå?
Du sa at du kunne redde oss.
Gud har talt til ham. Ikke sant, Robin?
Han har talt til meg gjennom lyset, vannet... Ja, det tror jeg.
Har vi ikke lidd lenge nok?
- Si noe! - Gjør noe!
- Si noe! - Vi vil gå mot lyset.
Jeg har ikke lidd nok.
Han har ikke lidd nok.
- Han har ikke lidd nok. - Er det veien?
Mennesket er et kors.
Et kors!
Jeg må på korset!
Ben?
Hvor er du?
Kom ut, din idiot!
La ham være!
- Hva gjør du? De dreper deg. - Det er nødvendig.
- Jeg vil ikke la deg... - Dø?
Det blir en stor og fin død.
Jeg vil ikke forlate deg.
- Forsvinn! - Nei!
Du har gjort nok skade.
Robin! Nei!
Jeg visste at du ville komme, pinnsvinet mitt.
Skal vi gå ned?
Marion, jeg kjører deg.
Det skylder jeg deg. La meg kjøre.
Nei takk.
Vent.
Her. Ta den.
Lykke til.
Mor!
Leonie! Leonie...
Det går bra, skatt.
For en uke.
Nå har vi bare hverandre. De andre kan dra til helvete!
Hva tenker jeg på?
Jeg glemte noe. Jeg er straks tilbake.
Det går raskt.
Nora?
Nora! Slutt. Legg det vekk, det er ladd.
- Du drepte ham. - Hvem?
- Du drepte Ben. - Nei. Jeg har ikke drept Ben.
Det var de andre! Det er andre tider.
- Jeg har måttet gjøre... - Hold kjeft!
Nora... slutt.
Vil du overleve uten mor, far og familie?
Bli der!
Nora...
Pinnsvinet mitt...
Men vi er jo... de overlevende.
Hvor er Susanne?
Hvor er hun?
Ja... Så, så.
Bunkeren stenger om ti minutter.
Gjentar: Bunkeren stenger om ti minutter.
Slipp meg! Jeg ber deg!
- Sjekk igjen! Slipp meg! - Du står ikke på listen.
Det stemmer ikke! Slipp meg!
Jeg ber dere! Slipp meg!
Sist jeg gjorde dette, var du veldig liten.
Du er det beste som har skjedd meg.
Kom hit, skatt.
Bunkeren stenger om seks minutter.
Jeg gjentar: Bunkeren stenger om seks minutter.
Faen.
Bunkeren stenger om fire minutter.
Jeg gjentar: Bunkeren stenger om fire minutter.
Carsten, Carsten... Ta en øl til.
- Det er nok. - Én til. En for Matze.
Kom igjen, drikk en øl.
Vil du ikke ha din? Da drikker jeg den.
Skål! Vi er de overlevende! Vi er de overlevende!
Kom nå. Leonie.
Kom.
Raskt.
- Kom. - Gå inn.
Far? Far!
Herregud...
- Susanne... - Hva skjedde?
Hva med deg?
Det er ikke plass til meg.
Han vil forklare alt.
Jeg elsker deg så høyt.
Jeg er lei for det.
Alt vil ordne seg.
Slipp meg ut!
Vær så snill! Marion!
Jeg har gjort en feil! Slipp meg forbi! Vær så snill!
Tekst: Kay Morten Magelie www.sdimedia.com